Vil du have noget?
Nej tak.
Jeg har, hvad jeg skal bruge.
The London Underground Redaktion
"En crackhores liv" af Amy Klein
Tak for hjælpen... igen.
Velkommen! Du kommer for sent. Hvordan gik det med artiklen?
- Tak for dit bidrag, Klein! - Pænt arbejde, Amy.
Klein! Flot reportage. Kan du ikke vise, hvad du lært?
Skal jeg vise dig, hvad jeg har lært? Her og nu?
- Måske senere... - Måske ikke.
- Amy! - Godmorgen.
Klokken er halv fem.
Charles, Amy er her.
Den enestående duft af nikotin og parfume afslører -
- at den fortryllende og berømte Amy Klein er ankommet.
Din respektløshed fik dig fyret fra New York Post.
- Jeg blev forflyttet. - Ja. Heldigvis gav jeg dig et job.
Jeg kan nu ikke huske, du nogen sinde har takket mig.
- Blev du ikke også forflyttet? - Se det fra den lyse side.
- Vi er sammen igen, præcis som før. - Bliv ikke sentimental.
Det handler vel om, at jeg er sent på den med min story, men her er den.
Det handler ikke om din story, som jeg ved, du satser meget på.
Den er sikkert fortryllende læsning på 5000 ord eller mindre.
Men det her, min kære, er bedre.
- Er vi blevet sagsøgt igen? - Nogen har sendt os det her.
Er det porno, eller?
Du, som ved alt, om verdens underliv og fordærv har vel hørt om "Deaders"?
Jeg er to måneder bagefter på mine kreditkort.
- Deaders. D-e-a-d-e-r-s. - Nej, det har jeg ikke.
Se båndet.
Du må se det selv. Vær ikke bange.
I frygten lærer man.
Det er Anna. Hun er ikke klar endnu.
Hun har ikke fået sandheden at vide... af ham.
Winter. Her vil Katia udlevere sig. Det bliver ikke smukt.
Jeg hedder Marla. Jeg er officiel Deader-aktivist.
Jeg må vise dig det her. Vær ikke bange.
Jeg kan ikke lide det her.
- Bliver du en af os frivilligt? - Ja.
- Godt. Er du bange? - Ja.
Godt. I frygten lærer man.
Sig det.
Min hud er ikke virkelig.
Mine øjne er ikke virkelige.
Mit skelet, mit hjerte, mine blodårer, min næse -
- og hud og kød...
...er ikke virkelige.
Fortsæt.
Jeg er ikke...
...virkelig.
Ikke virkelig.
- For pokker! - Se nu.
Jeg er ikke virkelig.
Jeg er ikke... virkelig.
Jeg er ikke virkelig.
- Har du ringet til politiet? - Se nu.
Det er jo sygt.
Det må være en special effekt.
Jeg lever.
Jeg er okay.
Hvad fanden...
Det sagde jeg også. Mirakler sker måske ikke bare i Lourdes.
Hvem siger, de sker der?
Er du interesseret i at gå videre med det her?
- Har du mere end båndet? - Kun en afsender adresse.
- I Bukarest. - Rumænien?
Det er stedet for unge dekadente europæere. Amsterdam er yt.
Jeg har stadig fingeren på pulsen.
Billet, hotel og diæter.
- Du kender mig for godt. - Ja...
Vær nu forsigtig, ikke?
Amy...
Ring, ikke?
Bukarest i Rumænien
Lejlighed 11
Gå så med dig!
Har du tabt noget?
Jeg leder efter min søster. Marla...
- Kender du ikke hendes efternavn? - Selvfølgelig gør jeg det.
Marla er en god ven, og hun er forsvundet.
Jeg behøver bare fem minutter derinde.
Lugter der altid sådan?
Hvordan?
Hallo... Fem minutter.
Hallo?
Gud.
Hjælp os
Hvad er det, du laver?
Det var meningen, du skulle finde mig i dag.
Vi har alle samme historie.
Det var den, der førte os hertil.
Du ville ikke være her, hvis du ikke også hørte til.
Hvis du ser det og tror på det, kan vi måske få hjælp.
Det begynder at gøre ondt. Jeg har ondt i øjnene. Lyset gør ondt.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal komme tilbage.
Jeg vil ikke være her. Jeg vil stoppe, men jeg kan ikke.
Han vil have, du skal følge ham, men du kan ikke vende tilbage.
Og luk ikke æsken op. Du kan gøre en ende på det. Du må.
Gå til Centralens metrostation. Vent på den sidste vogn.
Hils Joey fra mig. Han viser vej.
Du må gøre det for vores skyld.
"Luk den op"...
Luk hvad op?
Tro ikke, du ikke er i fare.
Hallo?
Hjælp os, Amy.
Jeg leder efter Joey.
Han er inde bagved.
Her kommer en modig sjæl. En retskaffen person.
En, der søger sandheden.
- Er du Joey? - Jeg er blevet kaldt værre ting.
- Og du er? - Amy Klein.
Marla har sendt mig.
Jeg leder efter en pige, der hedder Katia og en mand, der hedder Winter.
Sig ikke, du har noget med de svin at gøre.
Fandens... Moralsk dilemma... Hvad gør han?
Fortæl om dem, der kaldes Deaders.
Du først. Hvad tror du, de laver?
Jeg tror, de vækker de døde til live igen.
Hvem er de, Joey?
Nogle siger, han er en syg guru, andre at han ikke er menneskelig -
- at han ikke er virkelig. De bor sammen, de der tror.
Hvor?
Hvis du ikke fortæller det, er der andre, der gør det.
Det er det, der er problemet. Du er så skide selvdestruktiv.
Nu bliver jeg meget ulykkelig.
Pandori og Caducci. Nordøstlige hjørne. Anden dør. En trappe ned.
Men når du først er involveret med dem, kan du ikke komme fri af dem.
Amy Klein!
Gå ikke derned. Skift navn, gør noget andet, bliv noget andet.
Det kan jeg ikke.
- Jeg er så skide selvdestruktiv. - Så sandt.
Det er kun ham, der kan få dig tilbage.
Hvor er han? Hvor faldt han?
- De har ledt. - Og ikke fundet ham.
- Du virker ikke overrasket. - Jeg så ham!
Det siger du jo... Kan du fortælle det en gang til?
Jeg stod på perronen og så...
Han stod med ryggen mod toget... Der er han!
Jeg ved, hvad du gjorde med Marla! Slip mig!
Jeg ved, hvem du er! Det er jo ham! Slip!
Slip mig!
Godt, du har en chef som mig. Endnu en gang har jeg reddet dig.
Du fik da en rejse ud af det... Hvorfor er jeg anholdt?
De ville sende dig på galeanstalt. Og derfra kommer man ikke ud.
Har du dine ting?
- Hvorfor gav du mig jobbet? - Ingen ville tro det eller turde.
Kun Amy Klein. Sig, det er sandt.
- Det er sandt. Eller jeg er gal. - Men det er da en god historie.
Længslen efter kundskab er som længslen efter mad.
Man vil vide nok til at blive mæt, derefter holder man op.
- Du er et vrag, der spiser for meget. - Du klager ikke...
Præcis! Jeg behøver dig. Alt, hvad jeg ikke spiser, vil jeg stadig have.
Du spiser i mit sted, så slipper jeg for mentale fordøjelsesproblemer.
- Tak for det! Du lader mig lide. - Ingen tvinger dig.
Jeg vil hverken redde eller dømme mennesker.
- Jeg bruger dem bare. - Der er noget dæmonisk over dig...
- Ved du, "dæmon" betyder kundskab? - Nej.
- Amerikansk uddannelse... Kom... - Nej, jeg trænger til frisk luft.
Gå tilbage på dit værelse, læg dig i kisten og afvent mørket.
Derefter skaffer du mig den historie.
Pandori og Caducci.
Pis.
Hallo?
Er der nogen?
Hallo, er der nogen?
Hvad fanden?
Følg mig.
Amy Klein.
- Ved du, hvem jeg er? - Jeg valgte dig.
Det gjorde du ikke. Jeg er her for at hjælpe Marla og de andre.
Hvorfor tror du, de behøver hjælp?
Blev du bange, da du så Marla?
Bange for, hvad du fandt?
Ja.
Hvad er det her?
Et slægtsklenodie, kan man sige. Nedarvet gennem generationer.
Efterladt her som en gave.
En måde at narre døden på. Vejen til en verden af evig nydelse.
Den tilhører mig.
Men det er alle ikke enige i.
Skal jeg føle mig beæret eller truet af, at du er her?
Det ved du bedst selv.
Ikke så smart. Tro ikke, du ikke er i fare.
Du er i større fare, end du aner.
- Hvem er du? - Jeg vil tage det tilbage, der er mit.
Og du...
...skal hjælpe mig.
Det er din skæbne at være her.
Jeg kan genopvække dem, der vælger mørket.
Og vi vil gøre mere, men så behøver jeg din hjælp.
Hvad skete der med Marla? Hvad gjorde du med hende?
Jeg... tog bare imod hende.
- Det er bare det, jeg gør. - Hun ville ikke være en af jer.
Hvad fanden I så end er. Det var derfor, hun begik selvmord.
Gjorde hun det?
Marla vil aldrig helt dø, for hun lever jo ikke helt.
Jo mere hun tvivler...
...desto dødere bliver hun.
Det, jeg så, var virkeligt! Lige så virkeligt, som min krop!
Tror du, det her er virkeligt? Det her kød og blod? Nej.
Tror du, det her er til stede?
I alt væsentligt er det ingen ting. Vi er mindre end ingen ting!
Ikke bestandige. Ikke her.
Ikke virkelige.
Hvad så du? Hvad er du bange for, Amy?
- Jeg er ikke bange for dig! - Jo, det er du.
Du åbnede æsken. Nu må du tage næste skridt.
Æsken og dens kræfter tilhører mig.
Slip mig!
Lad mig være! Du er gal!
- Tag imod min gave. - Nej!
Vær stille! Aflevér det tilbage, der er mit.
Forsvind!
Ingen smerte, bare nydelse!
Tag dig sammen...
Nej...
Hvad fanden...
Hvad fanden er det, der sker?
Det er en drøm...
Det er en skide drøm!
Gud! Hjælp mig!
Hvad har du gjort med mig?
Det her sker ikke.
Det er kun ham, der kan få dig tilbage.
Hvad har du gjort med mig?
Intet. Og jeg gør det heller ikke.
Hvem er du?
- Hvorfor har du gjort det her? - Hvem jeg er, angår ikke dig.
Men det her er ikke mit værk.
Spørg dig selv, hvor du står i en pøl af dit eget blod -
- hvorfor du ikke føler nogen smerte.
Fordi jeg drømmer.
- Fordi det her er en skide drøm. - Nej! Ikke en drøm.
Du er blevet hvervet som soldat i en anden mands krig.
En krig, han aldrig kan vinde.
Du åbnede æsken. Din sjæl tilhører mig.
Ligesom hans.
Deaders har opdaget en vej ind i min verden.
Men rejsen må gå gennem dig. Og din eneste vej tilbage...
...er gennem mig. Jeg er din frelser.
Jeg er vejen!
Nej!
Drop det.
Joey!
- Du må hjælpe mig. - Med hvad?
- Er de ægte? - Du må hjælpe mig!
Rolig! Du anstrenger dig for meget. Glem virkeligheden!
Slap af. Du kan ikke gøre noget. Vi er bare brikker i Winters puslespil.
Æsken...
Du vil gøre hvad som helst for sandheden. Det gør dig tiltrækkende.
Plus at du har en lækker røv. Vi er ret ens, du og jeg.
Vi afprøver grænser. Ved du, hvad vores problem er?
Vi fatter ikke, hvornår vi skal hoppe af det skide tog.
Joey?
Joey.
Marla?
- Hvad er det, der sker med mig? - Du dør... Som jeg gør.
- Kom så. - Hvorhen?
- Det bestemmer du. - Se på mig! Jeg vil bare hjem.
Amy... Du er hjemme.
Marla, vent.
- Hvor skal vi hen? - Hjem. Det ville du jo.
- Marla... Hvad skete der med dig? - Se på det sådan her...
Jeg stak dig i hjertet for en time siden, men du går stadig rundt.
- Det er da ret underligt, ikke? - Jo.
Hvorfor er du ikke død?
- Hvorfor dør du ikke? - Jeg ved det ikke.
Når det er tilstrækkelig mørkt, ophører forskellen mellem død og levende.
Jeg kan hjælpe dig med at møde dine dæmoner.
Jeg ønskede ikke, du skulle stikke en kniv i ryggen på mig.
Jo, det gjorde du. Det var en øvelse for at vænne dig til følelsen.
Du vælger næste skridt. Winter ønsker dig, fordi du åbnede æsken.
For at kunne hjælpe ham må du blive en Deader. Frivilligt.
Og du må ikke tvivle.
- Det var det, jeg ikke kunne klare... - Frygten.
I frygten lærer man.
Og nogle gange bliver man der.
Beklager, Amy. Der er ingen vej tilbage.
Godmorgen.
Rolig nu. Jeg skal nok få dig ud herfra.
Du skal tilbage til London.
Men da dit hotelværelse ser ud, som det gør, bliver det ikke let.
Charles, det er de bedste nyheder, jeg har hørt længe.
Du giver ordet optimisme en helt ny betydning...
- Men Marla... Og historien... - Glem den. Du er vigtigere.
Men det her er også en god historie!
"Min psykose" eller "Psykotisk, del 1"!
Du ser friskere ud.
Måske lader de dig låne en pen til at tage noter...
- Hvordan har du det? - Jeg føler mig fanget.
Skal vi ikke løsne "armbåndene"?
- Medmindre det ophidser dig. - Bland mig uden om dine fantasier.
Kan vi...
- Jeg tegner tegninger. - De er vel nok fine.
- Må jeg sætte mig hos dig? - Ja. Skal jeg tegne dig?
Gerne.
Ikke kigge!
Hvad synes du?
Marla?
- Marla, du lever! - Synes du, det er godt?
Marla, hvad er det, der sker med mig? Hvorfor er jeg her?
Den ultimative nydelse.
Ikke engang de, der løste puslespillet, kunne ane det.
En serie nerveimpulser, som fantasien aldrig ville kunne fremmane.
Det påstår de da...
Men Winter kan ikke løse puslespillet. Det kan kun nogle få udvalgte.
De, der har en tilstrækkelig fordærvet sjæl.
I årevis har de søgt den person -
- som vil blive en af os, og som kan løse puslespillet. Det var ikke mig.
Måske er det Amy Klein.
- Hvorfor lige mig? - Hvorfor nogen af os?
Vi har alle mørke, gemte minder. Han bruger dem imod os.
Men du er udvalgt. Du åbnede æsken. Kun du kan stoppe ham.
Husk det.
Du er ved at løbe tør for tid.
Nej!
Lad mig være!
Gør en ende på det, Amy!
Gør en ende på smerten. Din rejse er slut.
Ja...
Nej!
Kom nu, Amy.
Du er så skide selvdestruktiv.
- Jeg hører ikke hjemme her. - Jeg beklager.
Du er en af os nu. Du behøver bare tage det sidste skridt.
Ja... Det er godt...
Næppe.
Skrid af helvede til!
Ondskaben går tydeligvis i arv.
Din slægt lavede legetøj.
Du burde have holdt dig til det.
Jeg ofrede mit dødelige jeg for æsken.
Nu er den min. Den tilhører mig.
Der tager du fejl. Smerteligt fejl. Det er os, der tilhører den.
- Du kan ikke skade mig. - Du er ikke den første, der siger det.
Og du bliver ikke den sidste.
Nej...
Da du forsøgte at leve hinsides døden, trængte du ind på mit domæne.
Pas på, hvad du ønsker dig.
Det kan jo gå i opfyldelse.
I er skuffede over denne verden. Derfor valgte I denne rejse.
Og eftersom I gav jer så villigt, vil jeg afslutte det, han påbegyndte.
For Satan da også!
Amy Klein...
Du åbnede æsken. Du førte os sammen.
Nu skal du betale.
Det bliver ikke så let denne gang. Ja, din far er med mig.
Han venter... på dig.
Du kan stoppe det, Amy. Lad ham ikke tage dig.
Din sjæl er min. Kun min!
Kun han kan få dig tilbage.
Der er ingen vej tilbage undtagen gennem mig.
Jeg har ikke givet min sjæl til ham -
- og jeg giver den ikke til dig!
Nej!
Bygningen ved Pandori og Caducci imploderede i morges.
Det er uvist, om der var nogen i huset, eller om nogen kom til skade.
Vidner hørte skrig...
Jeg har talt med politiet. Hun er væk.
Hun har forladt hotellet uden et spor.
Ingen Amy.
- Tror du, der er sket noget? - Jeg ved det ikke...
Det er en skam, vi ikke har en historie.
Jeg mener, indtil alt det her skete.
Det er usandsynligt, at nogen ville kunne overleve sammenstyrtningen.
- Det bliver bedre og bedre... - Din aftale kl. 15 er her.
- Miss... - Turner.
Det er en fornøjelse. Velkommen.
Du skal se et videobånd, jeg lige har fået. Det kan blive en god historie.
Den her lille genstand blev fundet helt uden skader.
Tekster: Martin Rendtorff www.undertext.com